Lidé říkají: "Spánek prospívá dětskému vývoji."
Tehdy jsem spával hodně.
Spal jsem, abych unikl před realitou.
Spal jsem, jen abych spal.
Mistře?
Mistře Sakumoto.
Jak můžete usnout během jednání?
Ne, to ne. Neusnul jsem.
Spal, nebo ne? - Ano, spal.
Ne, nespal jsem.
Tak co si myslíte o našem návrhu?
Můžete mi ho zopakovat?
Proměna hlavní postavy v zombie.
V zombie?
Právě teď váš příběh postrádá údernost.
Jsme v polovině série.
Potřebujeme zvrat v zápletce.
Ale tohle není zombie příběh.
Například by... - Cože?
Nic...
Co například?
Může to být filozofická zombie. To by pasovalo k vašemu stylu psaní.
Jak to myslíte?
Motáš mu hlavu.
Přemýšlící zombie stojí na pláži v září.
Nemusí to být na pláži.
Chci říct, že...
Podívejte, kolik už je hodin.
Omluvte nás. Máme další schůzku.
Každopádně se promění v zombie, ano?
Počkejte.
Uzávěrku máte v pondělí, jasné?
Budu platit.
"Nový román od Yuyaa Kitakazeho."
Mistře?
To byl pekelný pád.
Debutoval jste přibližně ve stejnou dobu jako mistr Kitakaze, že?
Vyhrál jste nováčkovskou cenu před ním, že?
Vážně?
"Kruh v trojúhelníku, Masaru Sakumoto."
"Yuya Kitakaze."
"Sexy. Oceněn. Nová kniha. Přítelkyně..."
"Prodal víc jak 1,5 miliónů výtisků."
"Masaru Sakumoto."
"Nováček roku. Populární spisovatel."
"Úpadek. Napsal jen jeden hit."
"Miluji současnou Sakumotovu sérii."
"Konečně získal svou múzu zpět."
"Bude konečně nominován na cenu Japonského prodejce knih?"
"Jeho nová práce za nic nestojí."
"Dřív býval dobrý."
"Možná jsi Sakumoto."
"Musí to být on."
"Počkat, kdo je to Sakumoto?"
Co tu děláte?
Jak víte, že jsem tady?
Znám vaše zvyky.
S dovolením.
Nelíbí se mi ten zombie nápad.
Ale souhlasím s tím, že potřebujete nějaký spouštěč.
Spouštěč?
Naoki je průměrný vysokoškolák, který se zamiluje do Shizuky.
Vyjádří jí, co k ní cítí, ale je odmítnut a zdrcený.
Ano.
Znovu potká svou kamarádku z dětství Kanako a znovu nalezne štěstí.
Přesně tak.
Je to nudné.
Vy byste si koupil takovou nudu, takový depresivní příběh?
Když to povíte takhle...
Proto potřebujeme spouštěč.
Nevím jak to vyjádřit slovy,
ale vy znovu získáte reputaci a on nový život jako zombie.
Myslím, že takhle se to synchronizuje.
Jasně, jdeme do dalšího baru. Pojďte, lidi.
Přišel jsem o elán jak jít životem dál.
Možná bych se měl přestěhovat.
Chci změnit své prostředí a osvěžit mou mysl.
Máte radu, kterým směrem bych se měl vydat?
Tako.
Co?
Tako.
Tako? - Tako.
Děkuji vám.
Tako. Tako?
Stařeno, nemůžete sedět na mém pracovním místě.
Tady máte. Vaše takoyaki koule.
Tako.
Jsem zpátky.
Ahoj.
Kdes byla?
Byla jsem s mistrem Sakumotem.
Myslím, že z našeho zombie návrhu není nadšený.
Stejně na nás kašle.
Cože?
Nech ho na pokoji.
To by bylo nezodpovědné.
"Tako."
"Tacos. Recept na taco. Recept..."
"Vyživující tacos."
"Tako dům."
"Tako reality."
"Město Tako."
Kruci.
"Dům k pronajmutí, Tako reality."
Pan Sakumoto?
Paní Saruwatari?
Čekala jsem tu na vás.
Děkuji, že jste si nás vybral.
Pojďme to vyřídit.
Tady je vaše smlouva a klíče od domu.
Děkuji vám.
Být spisovatelem musí být náročné.
Odkud to víte?
Do smlouvy jste uvedl jako povolání spisovatel.
Ach, ano. Samozřejmě.
Trávíte čas na podobných místech, abyste mohl psát?
Ano, aspoň myslím.
Když jste byl mladší získal jste mnoho ocenění.
Vyhledala jsem si vás online.
Byl jste první ve výsledcích vyhledávání.
Prosím, neříkejte lidem, že tady bydlím.
Jistě že ne. Se soukromými informacemi zacházím opatrně.
Ano.
Doufám, že vám to nebude vadit.
Toto je nyní dům celebrity.
Foto. Usměv.
Promiňte mi to. Teď si odnesu ceduli.
"Michiru Towada, redaktorka."
Co tu děláš?
Teď je to můj dům.
Co tady děláte?
Jak jste mě našla?
Neříkala jsem, že znám vaše zvyky?
To není možné.
Jak jste mě našla na této adrese?
V dnešní době
je snadné najít místo pobytu lidí.
Říká se tomu "sociální média."
Cože?
Měl byste být opatrnější.
Vynechal jste dvě epizody.
Omlouvám se.
Máte v úmyslu pokračovat, že?
No, tohle by mohl být dobrý spouštěč.
Můžeme začít? Co?
Ano.
Už jste to dokončil?
Ještě ne. Zajímalo mě, co to děláte.
Je tu spousta koček.
Vypadá, že se rády vrhají za světýlkem.
Nechci, aby tu zůstaly. Prosím, nechte toho.
Co? Proč to nechcete?
Jakmile to dopíšete a já odjedu domů, zůstanete tu sám.
Právě proto jsem se sem přestěhoval.
Musíte se uvolnit jako ty kočičky.
Proměnil jsem hlavní postavu v zombie, jak jste chtěli.
Velice vám děkuji.
Vrátím se za týden pro váš další rukopis.
Co si o tom myslíte?
Co?
Co jsem napsal.
Jaké to bylo?
Nemůžete mi aspoň poskytnout zpětnou vazbu?
Upřímně řečeno, to není vaše nejlepší práce.
Tak proč si to berete?
Protože máme uzávěrku a nemáme čas.
Co?
Vážně? - Ano.
Proč tohle?
Proč to musím vydat?
Ani mně se to nelíbí.
Jen dělám svou práci.
Je to pro vás snadné, že?
Vy nemusíte chodit po provaze.
Jak to myslíte?
Přemýšlejte o tom.
Vy nebudete kritizována, když se to zveřejní.
Já ano!
Proč neděláte svou práci
a neřeknete mi co s tím, abych nebyl kritizován.
Není to práce redaktorů?
Udělal jsem, co jste žádali, psal jsem o zombiích.
Co dalšího bude chtít? Duchy?
Sexy holky s velkými vnady?
Napíšu cokoliv, co budete chtít!
Pak už to nebude vaše psaní, mistře.
To už dávno není moje psaní!
Není zde připojení k internetu.
Vrátím se příští týden.
Mistře?
Jsem v rozpacích.
Co bych měla udělat?
Vyděsit vás? Uchlácholit vás? Podusit vás?
Nic z toho.
Souhlasím.
Ale chci s tím něco udělat.
Nemůžete mě prostě nechat na pokoji?
Říkala jsem vám, že dělám jenom svou práci.
Ale můj šéf mi řekl, ať vás nechám na pokoji.
Tak to udělejte.
To nemůžu udělat.
Uvidíme se příští týden.
"Popová Hvězda, autor Yuya Kitakaze."
"Kruh v trojúhelníku, Masaru Sakumoto."
"Proměnil svou postavu v zombie."
"Redaktoři s ním skončí."
"Je nemohoucí."
"Má po životě."
Vítejte.
Tady ji máte.
Velice vám děkuji.
Pojď ke mně.
Yuki má dnes 5,87 kg.
Trošku přibrala.
Ano.
Brzy se znovu uvidíme.
Děkuji.
Ahoj, Yuki.
Ach, promiňte.
Jaké hračky mají kočky rády?
Tyhle všechny.
Doporučila byste nějakou?
O jakou kočku jde?
No je jich spousta.
Jedna je hnědá.
Barva nemá nic společného s jejich osobností.
Kočky mají osobnosti?
Zajímáte se o kočky nově?
Myslím, že je to pro vás zřejmé.
Nejvíc ze všeho mají rády hračky, které se pohybují.
Jako míčky.
Chápu.
A načechrané věci.
Jako polštáře.
Polštáře?
Mají také rády malá místa. Cítí se v nich pohodlně.
Jako uvnitř skříně?
Ne tak docela, ale jste blízko.
Máte nějaké tipy jak udělat dobré fotky koček?
Nebuďte zoufalý.
Zoufalý?
Kočky utečou, když je budete nahánět.
Stejně jako ženy.
Smějete se, i když vám to nepřijde vtipné?
Kočky vás dokáží prohlédnout.
Mistře Sakumoto, zdravím.
Mistře, jak vám to jde?
Dnes máte uzávěrku.
Bude to v pořádku.
Tady.
Můžu se podívat?
Co to?
Nemáte nic napsaného.
Příběh mám tady.
Fajn. Pak tu budu muset počkat, než to dopíšete.
Jsou tu zase kočky.
Co se děje?
To nic.
Mají tu míčky? Kde tady vzaly tolik míčků?
Určitě je našly na dvoře.
Co? I ten plážový balonek?
Co je?
Víte...
Mám chuť na energetický nápoj.
Energetický nápoj?
Mohla byste mi nějaké koupit?
Ano. Jistě.
Děkuji vám. Obchod je kousek dál.
Takže mohu použít vaše kolo? - Ano.
Buďte mým hostem. Nepospíchejte.
Jeďte opatrně. Vaše boty.
Zdravím tě.
Pane "Dvojbarevný."
Mistře.
Myslím, že zombie byly špatný nápad.
Naoki umřel při nehodě
a stal se zombie, aby se pomstil Shizuce?
Tak to je.
Je Naoki takový sobec?
Ano, protože je zombie.
To jsem si myslela.
O co jde?
Pokud chcete, ať to opravím, udělám to.
Ne, to je v pořádku.
Tak proč se chováte takhle?
Chtěl jste, ať vám dám pokoj.
Ale ne takhle.
Myslím, že Naoki má šanci vrátit se k životu.
Je pomsta vše, čeho chce dosáhnout?
Nechte to tak.
Můžu si vzít kopii na tuto flashku?
Mistře.
Je třeba pokračovat dál v psaní.
Koukám, že jste jim propadl. - Cože?
Kočkám.
To ne.
Líbily se jim vaše věcičky?
Ano a nejvíc mají rády polštář.
Samozřejmě. Kočky stráví 70 % dne spánkem.
Tak moc?
Myjete často jejich nádobí?
Myslím, že ano.
Máte pro ně i záchod?
Záchod?
Ale jsou toulavé kočky.
Toulavé kočky?
Ano.
Nejsou to vaší mazlíčci?
Ne.
Co je tu k smíchu?
Naprosto jste jim propadl.
Ne nepropadl.
Otírají si o vás těla?
Ty kočky?
Ještě ne.
Tak si vás označí svým pachem,
jakmile vás přijmou do rodiny.
Jak toho dosáhnu?
Jen si počkejte.
Počkat? To stačí?
Většina koček se od vás drží dál a jen některé se přiblíží.
I když některé se chtějí mazlit hned.
Chápu.
A co se týká mistra Katakury.
Když byl na Filipínách prase mu tam pokousalo ruku
a tak teď nemůže psát.
Opravdu?
To zní jako lež, ale stejně.
Nemůže psát, takže příští týden vynechá epizodu.
Co naděláme, když ho pokousalo prase.
Pojďme dál.
Série pana Sakumota bude ukončena,
od příštího čísla.
Ano, takový je plán.
Plán? Ještě jste mu to neřekli?
Uděláš to ty?
No...
Musí se to ihned vyřídit, aby nenastaly problémy.
Ano, omlouvám se.
Rozhodli jsme o tom, když si zmizel a vynechal dvě epizody.
I když jsme ho přiměli psát dál, čtenáři jeho příběh nesnášejí.
Omlouvám se. Vyřeším to.
Změnil své prostředí, jeho psaní zase získává na síle.
Můžeme zkusit pár epizod, než to s ním ukončíme?
Může se vrátit, když začne psát tak jako dřív.
Nemůžeme si dovolit čekat.
Ale někdy se spisovatelům vrátí jejich tvořivost, právě psaním.
Proč s ním chcete hned skončit?
Protože Sakumoto je profesionál.
Navíc, copak je pro spisovatele tak snadné překonat tvůrčí blok?
Odpověz mu.
Ne, nemyslím si, že je to snadné. Ale...
Všichni v něj máme vysoká očekávání.
Ale musel by se chovat jinak.
Postarám se o to.
Ne, udělám to já.
Příště to bude jeho poslední rukopis.
Fajn. Postarejte se o to.
Tak jdeme dál.
Ano, pokud jde o novou sérii, tak začne příští týden...
Koukni na sebe.
Co to děláte?
Co to tady všechno dělá?
Nabídněte se. - Děkuji.
Co jste to předtím dělal?
Vyrábím kočičí věž na šplhání.
Vážně?
Kočky mají asi rády vyvýšená místa.
Rády lozí na střechy a zídky.
Ale tam je nevidím.
To vám vadí?
Dal jsem to sem v naději,
že zůstanou se mnou.
Zůstanou s vámi?
Začal jsem psát tohle.
"Kočičí kniha."
Když přinesu nové hračky, přicházejí další kočky.
Takže jsou to vaši mazlíčci.
Ne, jen je pozoruji.
Nikdy jsem neměl možnost pozorovat kočky
Zjistil jsem, že mě nutí zapomínat na čas.
Jsou vaším únikem z reality?
Možná jsou.
Ale také mě inspirují.
Prosím omluvte mě, že v tom stresu,
jsem vám způsobil potíže. - To nic.
Potřeboval jsem zpomalit.
V pořádku.
Ve skutečnosti mám z vás radost.
Radost?
Toto je poprvé, mistře, kdy jsem na vaší tváři viděla skutečný úsměv.
Mistře.
Musím vám něco oznámit.
Ukončení mé série? - Ano.
Hodně jsem o tom přemýšlel.
Poslední epizoda. Konec je trochu vynucený.
Děkuji vám za všechno.
Ne, já děkuji vám.
Nebude vám vadit, když se vrátím ke stavbě věže?
Jen pokračujte.
Mistře.
Ano?
Co budete od teď dělat?
To se uvidí.
Nějaký čas budu žít s kočkama.
To zní dobře.
Ano.
Šéfe.
Ano?
Mám poslední epizodu od mistra Sakumota.
Výborně.
Chci, abyste si to přečetl.
Pošli mi to na email.
Je vážně dobrá.
To rád slyším.
Zombie Naoto polapí Shizuku.
Ale ve skutečnosti mu nejde o pomstu.
Místo toho ji vyzná svou nesmrtelnou lásku.
Takto příběh končí.
Nesmrtelnou, protože je zombie?
Protože neztratil své srdce.
Šéfe, můžu se postarat o nové vydání mistra Sakumota?
Až se zbaví svého bloku.
Už píše jako dříve.
Někteří spisovatelé potřebují být pod tlakem,
jiní potřebují svůj klid.
Který typ je Masaru Sakumoto?
Jak se o něj chceš starat, když tohle nevíš?
Chápu.
Podzim.
Roztomilé.
Pane Sakumoto?
Co to všechno je?
Přestavěl jsem dvorek.
Slyšela jsem, že spisovatelé zkoušejí různé věci,
aby zažehli svou inspiraci.
Už chápu. Zajímavé.
Může na tom ležet?
To je také má inspirace.
Rozumím.
Co vás sem přivádí?
Určitě jde jen o nedorozumění.
Nepovedlo se mi stáhnout z vašeho účtu nájem za poslední měsíc.
Změnil jste účet?
Vlastně jsem přestal psát romány.
Cože?
No, ne úplně,
ale vybírám si volno.
Aha, tak to je.
Jaká škoda. - Co?
Těšila jsem se na nové epizody, mistře.
Víte, jak se Naoki stal zombie
v polovině série?
Nejprve jsem byla skeptická,
ale poslední epizoda mě dojala k slzám.
Dopřejte odpočinek tělu i mysli a připravte se na novou knihu.
Myslím, že je to zapotřebí.
Děkuji vám.
Takže budete dělat něco jiného,
zatímco si dáte pauzu od psaní?
Pořád musíte platit nájemné. - Ano.
Jistě, že ano.
Takto funguje společnost, je to tak?
Že ano, kočičko?
"Prémiové kočičí žrádlo, 1200 jenů."
Co se děje?
Ano?
Nekupujete si obvyklého deluxe tuňáka?
Mám omezený rozpočet.
Vážně?
Stravujete se dobře?
Nejsem velký fanoušek jídla.
Jste podivín.
To mi říká spousta lidí.
Co děláte každý den?
Pozoruji kočky.
Hledám zaměstnance. Chcete se přihlásit?
Neumím jednat s lidmi.
Ale milujete kočky.
Samozřejmě, ale to je jiný příběh.
Málokdo si vydělává peníze tím, co miluje.
To je pravda.
Po těžkém dni v práci vám žádné pití nepomůže.
Jen si představte, jak roztomilé budou ty kočky, po pracovním dni.
Možná.
Dobrá! Začínáte hned teď. Zameťte tady.
Teď? Jako hned teď? - Ano.
Ale nejsem na to připraven.
Tady máte. Ať se vám daří.
Ať se mi daří?
Jste si tím jistá?
Promiňte, hledám kočičí žrádlo.
Ano.
Hledám kočičí žrádlo.
Ano, chápu.
Měla bych ji dát suché, nebo tohle?
Čím teď vaši kočku krmíte?
Sušenými sardinkami. Má je nejradši.
Sušené sardinky?
Ano. Kočky mají rády sušené sardinky.
Ano, určitě mají,
ale je v nich vysoký obsah hořčíku.
Pokud je bude jíst příliš často může dojít k onemocnění močových cest.
Co?
Dáváte ji normální mléko?
Ano, mléko miluje.
Mléko je pro kočky obtížné strávit.
Měla byste ji dávat pro kočky upravené mléko.
Co dalšího?
Nikdy ji nedávejte cibuli. Způsobuje anémii.
Můžete mi pomoci vybrat pro ni jídlo?
Jistě.
Pojďte za mnou, prosím.
Takže já odcházím.
Jsem doma.
Až do dna.
Děkujeme vám. Veselé vánoce.
Zima.
Odcházím. Nezapomeňte zamknout.
Dobrou noc.
Sakumoto.
Proč se nepřevlečete a nejdete dřív domů?
Půjdu domů, až porovnám zboží v obchodě.
Ne, že bych si stěžovala. Jdu domu dřív, abych se napila.
Něco mě napadlo.
A co vaše práce? - Jaká?
Tohle jsem našla.
Mám to skoro dočtené.
Vážně se mi to líbí.
Děkuji. Koupila jste si ji kvůli mně?
Ne, je z knihovny.
Neustále mi lichotíte.
Sakumoto, nejsou toto vaše kořeny?
Vaše dětství?
To nechám na vaší představivosti.
Takže vám se líbily už když jste byl malý. Kočky.
Píšete tam o nich. Trošičku.
Ještě jste psaní nevzdal, že?
Myslím si to.
Zvládnete to!
Děkuji vám.
Mějte se.
Dobrou noc. - Dobrou noc.
Ano?
Dlouho jsme se neviděli.
Ano. Dobrý večer.
Máte čas?
Ano.
Je to všecho o spouštěčích. - Co?
I nejmenší věci mohou změnit váš život.
Možná máte pravdu.
Prosím.
Děkuji vám.
Vzala jsem si volno z práce.
To jste udělala?
Těhotenská dovolená.
Co? Nevěděl jsem, že jste vdaná.
Nějaký čas jsme spolu chodili,
ale nemohla jsem se tomu oddát.
Ale najednou jsem narazila na bod, co to změnil.
Tak to vám gratuluji.
Viním z toho vás. - Cože?
Zombie má nesmrtelnou lásku a vy jste si hrál s kočkama.
To je ten důvod.
Jak to s tím souvisí?
Není to moc logické.
Vše se to hromadilo a utvářelo obraz v mé hlavě.
Naučila jsem se, že život je jen o spouštěčích.
Někteří lidé z nich vytěží to nejlepší.
Jiní to naopak nezvládnou.
Možná to je život.
Nějaký čas vás nebudu moci navštívit.
Vrátíte se k vaší práci, že?
V to doufám.
Sice nám to občas drhlo,
ale jsem rád, že jste byla má redaktorka.
Dopřála jste mi tehdy klidu.
Jinak bych neobjevil sám sebe.
Vždy jste byl součástí mého života, mistře Sakumoto.
To přeháníte.
Ne.
Vaše knihy mě všude provázely.
Při výběru mé školy, při hledání mé práce, při mé svatbě.
Vždy když bylo třeba se rozhodnout byl jste tam pro mě vy, mistře.
Je mi ctí.
Velice vám děkuji.
Můžete mi něco říct, pokud si na to vzpomenete?
Ano.
Byly v mém prvním románu kočky?
To nevadí, jestli si to nepamatujete.
Mistře?
Ano?
Vy si to nepamatujete? - Co?
Objeví se hned na první stránce.
Takže tam jsou?
Vy si to vážně nepamatujete?
Úplně jsem na to zapomněl.
Ne. Hluboko uvnitř, jste si to pamatoval.
Proto je teď z vás kočičí sběratel.
Lidé říkají: "Spánek prospívá dětskému vývoji."
Tehdy jsem spával hodně.
Ze své dřímoty jsem se probudil na verandě
a uviděl přede mnou sedět kočku.
Cítila modrý sirup z tající ledové tříště.
Myslel jsem, že slyším jak mi ta kočka říká: "Je čas."
Věděl jsem, že je čas vstát.
Slyšel jsem kočičí hlas.
"Je to jen začátek."
Léto.
Vítejte.
Oh. Konečně jste zpátky.
Zvládnul jste platit nájem?
Stěží, ale zvládnul jsem to.
Tak to můžu zase chodívat dříve domu na pití.
Děkuji, že jste mi dovolila vzít si volno.
Takže? - Co?
Dokončil jste to?
Myslím, že ano.
Nevadí mi být vaší první čtenářkou.
To nemohu udělat.
Proč ne?
Je někdo, koho chci mít za svou první čtenářku.
Rozumím.
Nechápu, čemu se smějete?
Není to tak, jak si myslíte.
Šéfe.
Jak se ti vede?
Jsem vyčerpaná.
Ty a dítě jste v dobrém zdravotním stavu?
Ano. Co vás sem přivádí?
Nemohu oslavit narození dítěte zaměstnance po telefonu, nebo emailem.
To myslíte vážně?
Ne, nemyslím.
Tak o co jde?
Podívej, co udělal, když jsi mu nechala volnost.
"Autor, Masaru Sakumoto."
Promiň, přečetl jsem si to před tebou.
Tohle je dobré počtení.
Zpracuj to, ať to můžeme vydat.
Jste si jistý?
Nejsi redaktorka Masaru Sakumota?
"Pro paní Michiru Towada."
Půjdu. Opatruj se.
Děkuji vám.
"Dům kde se shromažďují kočky, Masaru Sakumoto."
Přeložil Tuax (tuax@centrum.cz)